Rymden, den sista utposten.
Det här är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska nya märkliga världar,
att söka efter nytt liv och nya civilisationer...
...att djärvt färdas dit ingen har färdats förut.
AMBERGRISELEMENTET
Kaptens loggbok. Stjärndatum 5499,9.
Vi är i omlopp kring planeten Argo.
Argo var en gång en landplanet,
men ytan är nu nästan helt täckt av vatten.
Förändringen orsakades av våldsamma seismiska störningar.
Vårt uppdrag är att studera effekter
som jordbävningar och annat haft på dess yta.
Den kunskapen kan rädda miljontals liv
på en planet i Federationen som är identisk med Argo,
och som snart kommer att genomgå samma förändring.
Det här är väl planetens största landmassa, Spock?
Ja, kapten. De andra är bara utlöpare.
De ser ut som toppar på dränkta berg.
Jag föreslår att vi tar prover på vatten och alger.
-Det är det enklaste. -För en gångs skull håller jag med.
Proverna från havets botten ger mest information.
Kapten, öppna luckan
och låt våra två vetenskapsmän börja arbeta.
-Ja, sir. -Vad var det?
-Fasrar på bedövning, mr Spock. -Avfyrar, kapten.
Vad i hela friden var det?
Tydligen en livsform som inte upptäckts av tidigare undersökningar.
Vi tar en närmare titt innan bedövningen släpper.
-Dyk, kapten. -Ja, sir.
Dubbelt andningssystem. Lungor och gälar.
Skelettet liknar den denebiska valens, kapten.
Den återfår medvetandet.
-Stig, mr Clayton. -Ja, sir.
Spock, gör redo att avfyra vapnen.
Fasrarna svarar inte, kapten.
Vi måste ha skadat kraftkällan när varelsen anföll oss.
-Kirk till Enterprise. Nödläge. -Enterprise. Vad är det, sir?
Vi attackeras. Stråla upp oss, Scotty.
Vi har förlorat kontakt.
Upprepar, vi har förlorat kontakt.
Kom, kapten. Kom.
Skeppets loggbok. Stjärndatum 5504,2.
Kapten Scott har befälet.
Kapten Kirk och försteofficer Spock har saknats i snart fem dagar.
Sökpatruller hittar inga spår av dem eller av vattenskytteln.
Dr McCoy och jag fortsätter sökandet längre bort från anfallsplatsen.
-Det finns inget. Inget alls. -Jag ser några klippor.
Strax ovanför havsnivån, omkring tre kilometer bort.
Det finns nåt på dem.
De kanske lever än.
Deras kroppar är i funktion.
Metabolismen, hjärtat.
Allt utom lungorna.
-Kan inte andas. -Kvävs.
Hjälp. Kan inte andas.
Vad har hänt dem, doktor? Vad är det?
Något har ändrat hela deras lungstruktur.
De kan inte leva i luft längre.
Medicinsk loggbok. Stjärndatum 5506,2.
Kapten Kirk och försteofficer Spock räddades för 48 timmar sen.
De har inget minne av vad som hänt efter attacken,
men undersökningarna visar att ett oidentifierat ämne i blodet
har påverkat hela deras metabolism och gjort dem till vattenvarelser.
Deras inre struktur är helt förändrad
och till och med deras ögon har täckts av genomskinlig film
som ögonlocken på en fisk.
Hittills har alla försök att återställa dem misslyckats.
Vi är ställda, Jim.
Hormonet verkar vara avgörande för er mutation, men vi kan inte identifiera det.
Är du säker på att mutationen inte skedde naturligt?
Den fördes in i era kroppar på strukturellt viktiga platser.
Det måste ha gjorts via injektion.
Men kan du inte kopiera det, Bones?
Dina datorer har fakta om alla operationer i Federationens sjukhus.
Det är ytterst sofistikerat och helt okänt för oss.
Det antyder att det finns intelligenta livsformer på Argo.
Sensorerna visar inga livsformer utom fisk.
De visade inte den stora havsvarelsen som attackerade oss.
Kanske avläsningarna är ofullständiga, blockerade av undervattentryck.
Hav är mindre turbulenta på större djup.
Såna miljöer vore mer passande för intelligenta livsformer.
Vi kan inte undersöka havet utan en vattenskyttel.
-Vår utrustning är begränsad. -Det är inte vi.
Vi kan ta oss vart vi vill i havet.
Det är för riskabelt, Jim. Argo är nästan helt outforskad.
Ni skulle vara utom kontakt, obeväpnade.
Jag måste, Bones.
Titta på det här. En tank.
Jag kan inte styra ett skepp från insidan av ett akvarium.
Jag kan inte leva här.
Jag förstår, Jim,
men om du åker ner till planeten och dör där...
Just nu har vi bara två val.
Leva i ett akvarium resten av livet eller stanna på Argo.
-Jag accepterar ingetdera. -Du då, Spock?
Vad säger logiken dig?
Kaptenen redogör för fallet emotionellt, förstås, men korrekt.
Jag är till liten nytta för skeppet om jag begränsas till en tank.
Jag måste följa med kaptenen.
Intelligens som kan framkalla sån här mutation kan återställa oss.
Vi måste hitta den, Bones. Den måste finnas.
Vi tar kontakt så fort vi kan.
Ja, sir.
Försvinn, luftvarelser. Ni är inte önskade här.
-Vi ska inte skada er. Vi är vänner. -Låt oss vara.
Det räcker att våra unga räddade er en gång.
Om ni fortsätter kommer inget att rädda er.
-Vänta! Lyssna på oss! -Försvinn!
Jag förstår inte. De sa att de räddat oss en gång.
Jag tror orden var: "Våra unga räddade er en gång."
Ja, de verkade inte gilla det.
Svaret verkar finnas i den riktningen, Spock.
Jag skulle tro det, kapten.
Instinkten hos alla rädda varelser
är att fly till en säker plats.
Fascinerande. Och vackert.
En undervattenscivilisation som skapat fantastisk arkitektur.
Medicinska triumfer okända i galaxen.
Varför är de rädda för oss, Spock?
Det är möjligt, kapten, att de finner oss groteska och fula.
Och många är rädda för varelser som är annorlunda.
Spekulation är inte till hjälp. Vi måste ta oss in.
Det kanske finns en öppning på bortre sidan.
Det är mycket mindre aktivitet där.
Byggnaden i mitten verkar viktig.
Där är spionerna, tribunal! Luftvarelser.
Ni står inför aquafolkets regerande tribunal.
Jag är Domar, Högste tribun.
Jag är kapten Kirk från rymdskeppet Enterprise.
Detta är min försteofficer, mr Spock.
Ni är luftfiender från ytan.
Vi har väntat på spioner länge.
Vi kom med fredlig avsikt, tribun.
De urgamla texterna varnar att luftvarelser aldrig kommer med fred.
De kom utan vapen.
Kan vi inte göra nåt utan de gamla texterna?
Varför vill de yngre tribunerna alltid ändra texterna?
Lossa nätet, men var på er vakt.
Operationen gick perfekt. De har muterats helt.
Skapade era vetenskapsmän dessa mutationer?
Vi vill inte döda...
Inte ens luftvarelser.
Ert minne suddades ut så ni inte skulle återvända.
Det verkar som att deras tro är lika bevarad som vår.
De fann oss igen och kom till oss som spioner.
Du ger dem ingen chans att försvara sig, Cadmar.
Rila har rätt. Ni får tala.
Vi är besökare på er planet. Vi kommer från en annan värld.
-Bor ni inte på ytan? -Inte på den här världen.
Nog! Det är tydligt att det är en lögn.
Luftvarelserna har återvänt för att förgöra oss.
Ni tar miste, sir.
Vårt enda syfte är att göra om mutationerna.
Det är omöjligt.
Endast vattenmutationer kan göras med operationen.
-Enterprise till mr Scott. -Scott här. Vad är det, doktor?
Sensorerna gav oss en uppdatering, Scotty.
Det är jordbävning på väg, en svår sådan.
-Totala topografiska förändringar. -Hur snart?
Inom fyra timmar.
När ska Jim och Spock ta kontakt?
Ungefär samma tid.
-Kan du kontakta dem innan dess? -Vi kan testa blå ljusblixtar. Scott ut.
Deras riktningsmarkör visar att de sjunkit mot ormbunkarna där.
Luftvarelser. Vi måste informera tribunalen.
Namnet på rymdskeppet finns på vattenskytteln.
Vill ni ha bevis kan ni undersöka den.
Ja. Låt oss undersöka vraket innan vi tar beslut.
-Vi har nyheter, Högste tribun. -Tala.
Tre luftvarelser har invaderat ytan.
Vi såg dem när vi samlade mat.
Tror ni fortfarande att de korn med fredliga avsikter?
Vi vet inte vad vi ska tro.
Ta spionerna till klipporna på ytan och lämna dem där.
Det är rättvisa för våra fiender.
Bevara era krafter. Jag ska befria er.
-Nätet är för starkt. -Ta dig till den stora ön.
Ta med hjälp.
-Såg du nåt? -Inte ett tecken från dem.
-Vänta lite. Vem är... -Följ mig. Era vänner behöver hjälp.
-Där. -Snabbt, killar.
Vänta i sökfartyget, kapten.
Rila, det här är min maskinofficer, mr Scott.
Tribun Rila är av aquafolket. Deras stad är inte långt bort.
Vi är tacksamma för hjälpen.
Kapten, vi har försökt kontakta er i två timmar.
Det kommer en jordbävning på havsbotten. Den förstör hela området.
Det finns legender om det.
Den förstörde den gamla kunskapen
och gjorde att ytan sjönk ner i havet.
Det låter som att er ras utvecklades från era gamla fiender.
Vi utvecklades inte, mr Spock.
När ytan började sjunka
muterades många luftvarelser genom operation.
Precis som ni.
När århundradena passerade blev mutationerna ärftliga.
Underligt att en så högt utvecklad ras är våldsam.
De utsattes tydligen för en skrämmande geologisk katastrof.
Såna svårigheter framkallar våld.
De jagade och dödade oss.
Vi var rädda att de skulle smitta oss med sitt våld.
Det är därför det är förbjudet att muteras tillbaka.
Så omvänd mutation är möjlig.
Det finns legender om platser i de sjunkna ruinerna
där många texter om det hålls.
Vi har inte tid, kapten. Jordbävningen kommer om två timmar.
-Hur långt är det till ruinerna, Rila? -Inte långt.
De gamla texterna kanske avslöjar hur vi omvänder våra mutationer.
Vi måste hitta dem innan det är för sent.
Jag kan inte ta er till ruinerna. Det är mot reglerna.
Det är viktigt, Rila. Inte bara för oss.
Befolkningen på en annan planet hotas också av ytförändringar.
Argos urgamla kunskap kan rädda dem.
Ja. Jag tar er bara till barriärrevet.
Ruinerna är åt det hållet. Var försiktiga. Strömmarna är starka.
Fascinerande.
Tydligen sjönk ett helt stycke av kontinentalhyllan
på några minuter.
Det här kan vara platsen som Rila talade om.
Jag tror det här är en öppning, kapten.
Det finns ett rum till.
Det liknar gamla medicinska symboler, kapten.
Torson indikerar mutation.
Där är det, Spock. Nyckeln till rasens överlevnad.
Om universalöversättaren har rätt är substansen i ert blod
lik jordvalarnas gråambra.
Omvänd mutation framkallas genom tillförsel av antitoxin
i koncentrerade doser.
Vad är antitoxinets sammansättning, Bones?
Det är gjort av giftet hos Argos havsorm.
För att fånga en orm behöver vi er hjälp.
Våd folk kan inte dyka så djupt.
Domar har varnat oss att om vi bryter mot reglerna
förvisas vi till det öppna havet.
Vi kan inte omvända mutationerna utan serumet.
Och aquafolket kan inte heller dra nytta av sina förfäders kunskaper.
Men reglerna säger tydligt att fångsten av havsorm är förbjuden.
Regler är värdelösa i oroliga tider.
Bara kunskap kan hjälpa oss.
Nephro, vi måste bryta mot reglerna.
Snabbt, kapten.
-Snabbt! Vi måste åka. -Vi behöver mer gift.
Nej, det finns inte tid.
Vi har skapat ett antitoxin från havsormens gift,
men en del av de gamla texterna saknas så den exakta dosen är okänd.
Experiment på fisk har visat att om antitoxinet är för starkt
framkallas övermutation
som inte kan omvändas på nåt sätt.
Giftet börjar ta slut så fler experiment är omöjliga.
Jag har sänkt styrkan med tre fjärdedelar, Jim,
men vi kan inte veta säkert att det stämmer.
-Hur många sprutor, Bones? -Två små, en stor.
Vi sätter igång.
Hans puls försvagas.
Puls och hjärtrytm är normala.
Nåt händer med hans metabolism.
Den minst tio gånger sin normala takt.
Metabolismen är normal. Hjärtrytm normal.
Lungorna börjar återbildas.
Det här är den sista dosen, den största.
Antitoxinet var för starkt.
Han börjar andas. Snabbt, för ut honom ur tanken!
-Hur känner du dig, Jim? -Lite yr.
I övrigt normal.
Bäst att få på dig lite torra kläder.
Jag vill inte att du ska bli förkyld.
Din tur, Spock.
Vi bombarderar obebodda tryckområden med faserstrålar
och ändrar jordbävningens epicentrum
så den inte hotar ert folk eller er stad.
Jag trodde inte sån kunskap var möjlig.
Skakningarna börjar om tre minuter, kapten.
Det är otroligt. Alltihop.
-Bekräfta koordinater, mr Spock. -Bekräftat, sir.
-Avfyra fasrar, mina herrar. -Ja, sir.
Sensorerna visar att epicentret var i Nordpolens hav, kapten,
ett helt obebott område.
Då är vårt folk i säkerhet.
När kan vi stråla ner, Spock?
Havsbädden bör stabiliseras inom några timmar.
Argo verkar ha fått en ny stad, kapten, eller snarare återfått.
Vårt folk överlevde med få skador, tack vare er hjälp.
Vi är mycket tacksamma, kapten Kirk.
Vi ska återgälda det
genom att ge er möjlighet att studera de urgamla texterna.
Vår erfarenhet har visat hur vi kan avleda jordbävningar.
Det kommer betyda mycket för planeten som är i fara.
Ljuset är varmt och luften är mjuk.
Jag kommer vara glad när ytan kan bebos.
De unga aquanerna har bestämt sig för att återuppbygga
luftvarelsernas storartade byggnader.
Bara de unga?
Äldre aquaner kan inte vänja sig vid tanken på att bli luftvarelser.
Vi stannar i Aqua-staden.
Förlora inte kontakt med varann som era förfäder.
Vi ska skapa regler som förbjuder det.
Och den här gången ska vi följa dem.